Siden tidernes morgen har nisserne haft magiske evner —
— og hjulpet menneskene.
For at beholde magien skulle nissernes konge hvert år juleaften —
— lave et ritual med et udvalgt menneske.
Ingen ved, hvordan ritualet foregik.
Kun at nissekongen altid drog af sted til Ensomhedens Tårn —
— med den værdifulde julestjerne under armen.
Men en juleaften for 100 år siden gik noget helt galt.
Nissekongen kom forfærdet hjem.
Menneskene havde stjålet julestjernen.
Nissernes magiske evner forsvandt.
De kunne ikke længere lave sne og var fanget i et evigt forår.
I vrede knuste de de magiske spejle —
— så ingen længere kunne komme ind til menneskene.
Og siden dengang har der ikke været kontakt mellem mennesker og nisser.
Velkommen til et eventyr om jul:
Magi.
Nisser.
Mennesker.
Nye venskaber.
Og ældgamle hemmeligheder.
Tinka, vågn op du sover, min ven
Der er brug for din styrke Det er jul nu igen
Du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem der tør at være sig selv de bliver til noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige ...
Vær en ven for dine nærmeste. En ven for dine fjerneste.
Nisser står sammen, for en nisse er ingen nisse.
— Mor? — Jeg kommer nu.
Jeg kan det hele forfra og bagfra.
Jeg tror, det er nok at kunne det forfra, min pige.
Du siger ikke "min pige" derhenne, vel?
Men du er min pige.
— Er jeg fin nok? — Du er lige, som du skal være.
Kom.
Giv hende en i morgen tidlig, så er hun på toppen igen.
— Tak. — Det var så lidt.
Der er I endelig. Velkommen til Søgaard.
— Farmor! — Astrid.
— Og velkommen, min dreng. — Tak, mor. Hej.
Vi har glædet os meget til at flytte herover til farmor, ikke også?
Jo.
Lasse, kommer du ikke ud til os andre?
— Ja, ja. Lige om lidt. — Nej, kom nu.
Hvad er det? Må jeg se?
Ej, den er da helt ...
Hold da op.
Skal jeg ikke tage den?
Hvor har jeg glædet mig, til I kom.
Det har vi også.
— Ikke også, Lasse? — Jo.
Det bliver hyggeligt. Og du får det bedste værelse på hele Søgaard.
Er der mobildækning?
Så langt ude på landet er vi heller ikke. Selvfølgelig er der dækning.
Vi skal lige sige hej til jeres nye klasser, før nogen går på mobilen.
— Helt ærligt. — Det var aftalen.
Er her nogen nisser?
Jeg har ikke set nogen endnu.
Men mon ikke de kommer inden jul?
— Du er godt nok fin. — Tak i lige måde.
Hans Majestæt Kong Gobbe og Kronprins Fileas.
I dag er en stor dag for os alle, men specielt for jer.
I dag skal I have jeres amulet, så I kan vise verden —
— at der indeni jer banker et ægte nissehjerte.
Har man et ægte nissehjerte, vil amuletten skifte farve til rød.
Men husk, der følger et stort ansvar med.
Selv om tingene gik skævt med menneskene —
— så skal vi huske at være hjælpsomme og gode ved hinanden.
Jeg gad godt se menneskenes verden.
Nej, det gad du ikke.
Men nu I nævner det, hvordan er det, man kommer derind?
Vi skal vel finde ud af, om eleverne er værdige til deres amuletter.
Ja?
Det kan man ikke.
Det er rigtigt. Og hvorfor kan man ikke det?
Fordi alle de magiske spejle er blevet knust —
— og portalerne virker ikke uden.
Se, her er en nisse, der har hørt efter. Flot.
Ja tak, Fileas. Det er vist undervisning nok for i dag.
Lad os komme videre med ceremonien.
— Kære ...? — Vilma.
Kære Vilma, som tegn på, at du er en rigtig nisse, får du denne amulet.
Til lykke og til gavn for alle her i riget.
Vær en ven for dine nærmeste, en ven for dine fjerneste.
Nisser står sammen, for én nisse er ingen nisse.
En stjerne skinner, fordi der sker en fusion inde i kernen på den.
Som så frigør energi.
I ved godt, hvad energi er?
Ligesom I kan have energi i kroppen, der skal ud nogle gange, ikke?
Den energi transporteres så igennem stjernens indre —
— og stråler ud i rummet i form af elektromagnetiske bølger.
Undskyld, jeg lige forstyrrer, men det er Lasse Søgaard —
— som skal gå her i klassen.
Velkommen til. Bare sæt dig ned.
Du kan sidde ved siden af Mark.
Ved du, hvad for en stjerne der er tættest på Jorden?
— Er det ikke solen? — Jo, det er det faktisk.
Rigtig hjerteligt velkommen til.
Hej, jeg hedder Mark.
Skal vi ikke hver især fortælle Lasse, hvad vi hedder?
Jeg hedder Ivan.
— Jeg hedder Freja. — Jeg hedder Josephine.
— Jeg hedder også Josephine. — Jeg hedder Alex.
— Jeg hedder Clara. — Jeg hedder Niklas.
Jeg hedder Oliver ...
Ups.
Upsedasse.
— Kære ...? — Tinka.
Tinka, ja. Som tegn på, at du er en rigtig nisse, får du denne amulet —
— til lykke og til gavn for alle her i riget.
Vær en ven for dine nærmeste, en ven for dine fjerneste.
Nisser står sammen, for én nisse er ingen nisse.
— Kære ...? — Birk.
Kære Birk, som tegn på, at du er en rigtig nisse —
— får du denne amulet til lykke og til gavn for alle her i riget ...
... for én nisse er ingen nisse.
Lasse er en god dreng, du skal bare give ham lidt tid —
— så skal han nok falde til herude.
Lad os håbe det.
Jeg er bare glad for, at balladen er slut.
— Hmm. — Hold nu op, der er styr på det.
Er der det?
Det var hårdt for ham at sige farvel til vennerne —
— men de var skidt selskab.
Jeg er glad for, at firmaet lader mig arbejde herfra.
Var der nogen, det var hårdt for dig at sige farvel til?
Nej, mor.
Jeg har bare mest lyst til at komme i gang med at arbejde.
Hvad skete der lige?
Jeg ved det ikke. Men tak for hjælpen.
Må jeg se din amulet?
Jeg vil hellere se din.
Lad mig lige se din.
— Nu er du en rigtig nisse. — Din skifter da også farve.
Det tror jeg ikke.
Nu er det vores tur til at vise byen, vi er rigtige nisser.
Skal vi gå?
Jeg har lovet at hjælpe min mor.
Ikke i dag, vel?
Nå, jamen vi ses til festen.
Selvfølgelig.
— Hvad handlede det om? — Hun kommer senere.
Hej. Kom du i en god klasse?
— Gjorde du? — Ja.
Vil du være med til at lave risengrød til nisserne?
Spørg far eller farmor.
Far siger altså, vi skal lave noget sammen.
— Hvad skal du? — Hjem.
Vi er jo hjemme.
Ikke mig.
Men vi skal få nisserne til at flytte ind —
— og vi skal hygge os, Lasse.
Jeg skal nok komme tilbage igen på et eller andet tidspunkt.
Hvornår?
Vi ses.
Hvor var de dog søde og fulde af gåpåmod alle sammen.
Endnu en veloverstået ceremoni.
Lagde du mærke til hende Tinka?
Hendes amulet skiftede ikke farve.
Jeg har aldrig set en nisse, hvis amulet ikke skiftede farve.
Er det ikke lidt underligt?
Fileas, du har altid set mystiske ting og slet spil alle vegne.
Måske trænger du til briller.
Du kan jo bare kalde hende herop, hvis du ikke tror på mig.
Jeg tror på dig. Gider du lige række mig tærten?
Så tror jeg på dig endnu mere.
Uhm.
Det er så smukt.
Er du sikker på, du ikke vil have et stykke?
— Ellers tak. — Ej, hvor ser det godt ud.
Den er lidt hård her i siden. Ligesom en gammel pebernød.
Skat, henter du lige Lasse, så vi kan spise?
Det kan jeg ikke.
Hvis han ikke er på værelset, er han nok ovre i værkstedet.
Han skulle hjem.
Han sagde, han skulle hjem.
Lasse!
Lasse! Hey! Hvor er du på vej hen?
Jeg skal bare ... have noget luft.
Luft? Med en tung rygsæk på ryggen?
Ja. Luft.
Lasse ...
Du lovede, du ville give det her en chance.
Og fem timer er ikke nogen chance.
— Hvorfor skal vi være her? — Det ved du godt.
Og du ved også godt, at der ikke er noget alternativ.
Kom nu med. Vi spiser om lidt.
Jeg skal bare have 5 minutter, så kommer jeg. Jeg lover.
Okay.
Vi ses, Lasse.
Så knapper jeg et par nisseøl op til risengrøden.
Vær en ven for dine nærmeste, en ven for dine fjerneste.
Nisser står sammen, for én nisse er ingen nisse.
Vær en ven for dine nærmeste, en ven for dine fjerneste.
Nisser står sammen, for én nisse er ingen nisse.
Vær en ven for dine nærmeste, en ven for dine fjerneste.
Tinka, der er noget, jeg er nødt til at fortælle dig.
Måske er der en grund til, at du ikke kan få amuletten til at skifte farve.
Hvad mener du?
Dengang jeg fik dig af Bjergi, kom han til mig med en kurv.
— Og du lå nede i kurven ... — Mor, alt det der ved jeg godt.
Min mor og far var døde, og du skulle tage dig af mig.
Du lå i sådan et fint tæppe.
Den gamle dame, der gav kurven til Bjergi, mens han holdt vagt —
— hun fortalte, at du ...
At jeg hvad?
Tinka, du er halvt nisse, halvt menneske.
— Hvorfor siger du det? — Fordi det er rigtigt.
Nej, det er ikke rigtigt.
Men du er jo ikke som menneskene. Dig kan man stole på.
Tinka ...
Og det har du vidst altid?
Lige siden jeg fik dig.
Jeg vidste jo ikke, om et menneske ...
... om et halv—menneske ...
Jeg vidste ikke, at amuletten ikke ville skifte farve.
Det hedder nisseamulet.
— Men du er også nisse. — Nej.
Jeg er åbenbart også halvt menneske.
Der er ingen, der kan lide mennesker.
Jeg vil ikke være menneske.
Tinka ... Tinka.
Tinka, du drømmer
Tror du vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige ...
Næste gang:
— Vi to, vi ligner hinanden. — Men jeg er ikke en nisse.
— Du er også en nisse. — Men jeg er også et menneske.
Mennesker er det værste, der findes. De stjal vores magi.
Farmor, tror du på nisser?
Hvis du viser mig en, så tror jeg på den.
Puha, du skal ikke gå på toilet lige nu.
— Hej. — Hej, Iben. Det er Mikkel.
Hey, Lasse. Syge badebukser.
— Skal du til Bahamas? — Måske.
Var det sjovt til svømning?
Var der nogle okay typer, og fik I chillet lidt bagefter?
Der findes ikke magiske spejle mere.
— Men hvis nu. — De blev knust for 100 år siden.
Nille Skrædders datter, Tinka, hendes amulet skiftede ikke farve.
Vi bør tage en snak med hendes mor om det.
Kronprons Fileas så, at din amulet ikke skiftede farve i går.
— Han spurgte til dig. — Og hvad fortalte du ham?
Danske tekster TopTexT Anette Nielsen